En kartläggning av damfotbollsspelares relation till skadeförebyggande träning - en enkätstudie - Jonsson,Irmeli; Bosrup,Petter (2025)
Bakgrund Skador är vanligt förekommande inom damfotboll och innebär både personliga och samhällsekonomiska konsekvenser. Trots att effektiva skadeförebyggande program finns, som exempelvis FIFA 11+, lyckas man inte alltid med implementeringen. Tidigare forskning visade att skadeprevention kan minska skadefrekvensen avsevärt, men att svårigheten kommer med den praktiska tillämpningen och följsamheten. Syfte Syftet med denna studie var att undersöka och kartlägga deltagande elitdamfotbollsspelares relation till skadeförebyggande träning (ST). Metod Studien är en kvantitativ enkätundersökning med 58 deltagande damfotbollsspelare från de två högsta ligorna i Sverige, Damallsvenskan och Elitettan. Egenkonstruerad enkät som bestod av flervalsfrågor och handlade om tidigare erfarenhet av skador, tillämpning av ST, uppskattad kunskapsnivå, motivation och inställning till ST generellt. Datan analyserades deskriptivt. Resultat Av deltagarna som angav sin ålder var 85% (n=46) mellan 16–20 år. Sextiosjuprocent hade varit skadade tidigare. Knä- och hamstringsskador var vanligast förekommande. Sjuttioen procent hade fått information om skadeförebyggande träning (ST) vid enstaka tillfällen, men få (n=2) regelbundet. Upplevd kunskapsnivån varierade i åldersgrupperna, där de yngre deltagarna, 16-20 år, uppgav jämn fördelning mellan ”god” och ”begränsad” kunskap. Deltagarna mellan 21-30 år angav 61% (n=17) att de hade ”god” kunskap och endast 25% (n=7) ”begränsad” kunskap. Tre fjärdedelar av deltagarna ansåg ST som ”mycket viktigt”, resterande beskrev det som ”viktigt”. Tid, ork och kunskap var de största hindren för ST. Flera efterfrågade bättre resurser, gemensamma program och tydlig information. Äldre utförde ST än individuellt. 53,4 % tränade redan ST för baksida lår, övriga var villiga om effekt kunde bevisas. Slutsats Deltagande spelare, som många hade skadehistorik, var positivt inställda till ST. Trots detta visade resultaten att det fanns bristande gemensam implementering i det dagliga träningsupplägget. Hälften av deltagarna uppgav ingen gemensam ST. Tidsbrist, kunskapsbrist och avsaknad av stöd från tränare lyftes fram som hinder. Unga deltagare angav kunskapsbrist i större utsträckning än äldre. Sammantaget understryker resultaten, ur ett fysioterapeutiskt perspektiv, vikten av att fysioterapeuter aktivt förmedlar evidensbaserad information och fungerar som drivande aktörer i implementeringsprocessen.
Keywords: elitdamfotbollsspelare; skadeprevalens; skadeprevention; implementeringsvetenskap; motivation; följsamhet